3. JUNI: FØRSTE INFEKTION MED VM2-VIRUS
9. JUNI: 83 PROCENT AF EUROPAS BEFOLKNING ER SMITTET
14. JUNI: VM2 NÅR JAPAN
23. JUNI: VM2 I GUTHRIE CENTER, IOWA
25. JUNI: VM2 SPREDES I HELE USA
OVERLEVENDE
KARANTÆNEOMRÅDE
26. JUNI: HÆREN ØDELÆGGER TRAFIKÅRER FOR AT INDDÆMME SMITTEN
EMP-BOMBER DETONERES
AL ELEKTRONIK AFBRYDES
I ET SIDSTE FORSØG PÅ AT ISOLERE SMITTEBÆRERE
ET HALVT ÅR SENERE
- Vi burde være blevet i hytten. - Og sultet ihjel?
- Vi må finde ud af hvad der sker. - De har vel fundet en kur nu?
Eller også er alle døde.
Hallo!
Alle er væk.
Kevin! Gå ikke derind.
- Er der mad? - Intet.
Tjek. En vareautomat.
- I larmer for meget. - Sch!
Slå den bare i stykker.
Venner...
Drenge!
Kevin!
Pis!
- Kom nu! - Kom!
Løb, Kevin!
- Hold jer på afstand! - Kom, denne vej!
- Hjælp mig! - Kom! Vi må væk!
- Kevin! - Hjælp!
Åh, Gud! Hjælp!
Løb, Ramona! Løb!
Bliv der!
Er du uskadt?
Ramona.
Kev.
Giv ikke op.
Han lever, Billy. Hold ud.
- Vi må gå. Hold dig på afstand. - Nej!
- Han forandrer sig. Kom! - Hold ud.
Hold ud.
Kevin?
- Ramona... - Ked af det med din ven.
- Du skal ikke se på. - Hvad vil I gøre? Han lever.
Nej!
Kig væk.
- Hej, jeg hedder Henry. - Rolig nu. Er I såret?
- Nej. - Er I blevet bidt?
- Kom zombierne tæt på jer? - Jeg ved det ikke.
Rejs jer op og stræk arme og ben ud.
Bare en rutineprocedure.
Kom så!
Stræk armene ud. Jeg leder efter bid.
- Ser du nogen bid? - Ikke endnu.
Vil du hive op i bukserne? Fint.
Du er ren.
- Jeg hedder Mack. - Billy.
- Hun hedder Ramona. - Hej.
Vi har ikke mødt nogen levende i lang tid. Det er Henry.
Julien. Cassie.
- Vi må væk herfra. - Ja.
En af vores regler. "For altid på vej, ensomme som skyer."
Fra Wordsworth.
- Hvor kommer I fra? - Kevins far havde en hytte.
Vi ville vente der til det hele var overstået.
Tja, alt er overstået, bare ikke på en god måde.
- I må komme med os. - Nej!
- Billy... Vi må gøre en ting. - For farligt.
Nej! Jeg har kendt ham siden collegetiden.
Jeg beklager. Men vi må...
Min bedste ven skal ikke ligge der.
Han kunne være i live, hvis I ikke havde rendt rundt som idioter.
- Du slog min bedste ven ihjel! - Han er ikke Kevin længere.
Undskyld. Jeg mente det ikke.
- Hvad hed jeres ven? - Kevin Anderson.
- Hvor boede han? - Evansville.
Vi er ikke i sikkerhed her. Vi bliver også til zombies hvis vi bliver.
Vil du ende som Kevin? Kom nu.
- Hvor langt væk er havnen? - En eller to dage.
Se.
Hvad skal pilen betyde?
- Bueskytter. - Må være en gruppe foran os.
Det siger man. Vi har set dem siden vi var i Kansas.
- Er I fra Kansas? - Vi rejste gennem, fra østkysten.
Vi skal til Catalina.
- Øen? - Ja. Hæren har renset den.
- Det er et tilflugtssted nu. - Tror vi.
- Vi ved det. - Vi ved ikke hvad der foregår.
Vi havde en radio som døde. Kevins bil kunne ikke starte.
EMP-bomberne. Som atombomber i atmosfæren.
Det afbrød al elektronik, for at inddæmme smittebærerne.
Det lykkedes ikke så godt.
Hold kæft, mand!
Byerne brænder. Intet kan forhindre det.
Man vænner sig til det.
Se der.
Jeg har ikke set en hund i flere måneder. Kom, vovse!
- Vovse! - Vi kan ikke tage en hund med.
Jo. Vi træner den til ikke at gø ad zombierne.
Julien, du ved at vi ikke kan. Kom.
Skide køter.
Lad os gøre holdt.
Du følger med mig. Du er min veninde.
- Veninde? - Tisseveninde.
Okay.
Undskyld for det før.
Var vi kommet før kunne jeg måske have reddet ham.
- Det var ikke din fejl. - Det skete så hurtigt...
Det gør det altid. Derfor går vi aldrig alene.
- Ikke engang for at tisse. - Mener du at de altid?
Ja.
Akavet.
Bedre end at en zombie ser dig med bukserne nede.
Øh...
Jeg er lidt genert.
Undskyld. Det haster ikke.
Vi går normalt ikke ind i byer. Der hvor folk boede er der zombier.
Men I må have lidt udstyr, og vi kunne bruge rene strømper.
Vi går ind i byen hurtigt og stille.
Gør som mig. Stop når jeg stopper. Gå når jeg går.
Vær stille, og frem for alt, meget opmærksomme.
Se hvem det er.
"Jeg lyver ikke når jeg siger at hunde elsker mig"
- Wordsworth? - Ogden Nash, faktisk.
- Opmuntrer du den? - Nej.
Jeg tabte en kiks. Han var sulten...
Stop. Hans gøen kan blive vores død.
Vi henter udstyret og forsvinder.
Vær på vagt og stille. Falder man er man død.
- Eller udød. - De andre der var nemme.
De var gamle og langsomme. De friske er hurtige.
Ser I en løber, så råb op. De er de værste.
De er hurtige og farlige.
- En sjosker. Han er vist alene. - Hvorfor dræber I den ikke?
Det støjer og tiltrækker bare flere zombier.
Kom!
Rolig! Vent.
- Der. Perfekt. - Der er nok mange gemmesteder.
Vi gør det hurtigt og stille.
- Vi er de stille og dødelige. - Sch.
Der er vist fri bane.
Kom så.
- Hvad laver de? - Lugter efter zombier.
Er der mennesker her?
- Hallo? - Stille!
Okay, sædvanlige hold. I nye følger os.
- Skal vi lede efter mad? - Vi har masser af mad.
Vi skal have støvler og noget som dækker arme og ben.
Hård plast.
Ja, intet blødt. De tygger sig igennem det.
Men noget let. Jo tungere jo mere sved.
Undskyld. Det var mig.
Forstået.
- Hvorfor ikke tage cykler? - Man bliver skydeskiver for løberne.
Svært at få fat i ens våben. Man hører dem ikke. Vi har prøvet.
Man kan vel gøre rent, selv om det er verdens undergang.
De tænkte vel: "Alle andre er vel døde."
- Er det ikke spild af tid? - Kommer an på hvad tiden bruges på.
- Har nogen set en størrelse 37? - Ikke på at sortere sko.
- Jeg kigger ude bagved. - Vent!
- Vi går med. - Vi må være forsigtige.
Kan være fyldt med stinkende udøde. Zombies kan ikke det med døre.
Husker du den fyr der? Kirkman, ja.
Ham på caféen. Han leder efter kaffe, og åbner bagdøren.
50 zombier ventede der.
Klar?
- Hvad skete der med Kirkman? - Hvad tror du?
- Hvad leder vi efter? - Størrelse 37, militærstøvle.
- Eller noget lignende. - Du har vist talent for det her.
Den er størrelse 37.
Perfekt.
Kom bare!
Vi har selskab!
- Der er en bagdør. - Af sted!
- Skal vi bruge hornet? - Ja.
Dæk mig.
Skynd dig, Julien!
Hvorfor tager det så lang tid?
Hurtigt, Julien. Vi har problemer.
- Det var vores sidste. - Hvorfor går de?
De tiltrækkes af lyden.
Kom. Det distraherer dem ikke længe.
Det er sygt! Kevin er død, nu dræber de os!
- Det er okay. - Nej! Vi tager tilbage til hytten.
- Vi kan tage mad... - Vi overlever ikke der.
- Hvordan ved vi Catalina er sikkert? - Min mand sagde det. Okay?
Vi kan diskutere det senere.
- Nu finder vi et sikkert sted. - Kom.
- Skriver du dagbog igen? - Ja.
Hvem tror du kommer til at læse den?
I lyse stunder: Mine børn. Jeg har ingen børn endnu.
- Og i mørke stunder? - Fyren som finder mit lig.
Frygteligt.
I det mindste er der nogen tilbage til at finde mit lig.
Vi er 26 kilometer fra skolen. Vi kan nå dertil ved nattetide.
- Skolen? - Et overleversted nær L.A.
- Hvordan ved I det stadig er der? - Du spørger rigtig meget.
- Undskyld at jeg ikke ved alt... - Vi mødte folk på vej østpå.
- De sagde det var et stort sted. - Østpå?
De havde hørt om en sikkerhedszone i South Dakota.
De troede ikke Catalina fandtes.
Fandt det.
- Hvad? - Civilisation.
Hvad er det?
Familiemiddag.
Michigan om sommeren. Tænk jer. Den lugt...
- Slut med den historie. - Ja, jeg har lige spist.
Cassie, sagde du at du havde en mand?
Ja. Stu.
Stuie.
Officielt overkirurg Stuart Anderson. Til to uger inde i krisen.
De manglede læger, han meldte sig.
Han tilsluttede sig den midlertidige regering.
Jeg og min bror Jake skulle tage næste fly til Catalina.
- Hvad skete der? - Vi tager det en anden gang.
Der gik ikke flere fly.
Jeg fandt Jake og vi rejste vestpå.
Mødte Julien næste dag.
Jeg sad fast bag en sodavandsautomat i et supermarked. Tænk jer.
Jo, jeg kan tænke mig det.
Mack reddede os nær Pittsburgh.
- Det var vel næppe at redde jer. - Jo.
- Mødte Henry i Ohio. - Med 100 knuste zombier.
- Han ledte efter flere! - De dræbte min hest.
- Ingen skal røre min hest. - Vi finder en ny en dag.
Nok melankoli for nu.
Tid til dessert.
Jeg gemte det bedste til sidst.
- S' Mores. - Ja!
Hej.
- Det var faktisk ret hyggeligt. - Det hjælper.
Hvorfor ville ingen sige hvad der skete med Cassies bror?
Det skete før jeg mødte dem. De løb på en flok.
Hvad er en flok?
Det sker sjældent, men zombier kan danne en flok.
Som en flok kvæg. Alle følger hinanden.
Af en eller anden grund valgte de Jake som mål.
Dræbte de ham lige foran hende?
Håber det, ærlig talt.
Cass tror hun så ham bevæge sig, da de trak ham væk.
Hun tror han blev forandret.
Det må være forfærdeligt at tænke på han er derude, som en af dem.
Ja.
Det er svært at leve med.
Har du mistet nogen?
Ikke på grund af smitten.
Men...
Nogle år tidligere døde min kone.
Kræft.
Det gør mig ondt.
Det er hende.
Hun var køn. Ligner et dejligt menneske.
Det var hun.
Hun fik mig til at love...
...at jeg skulle leve videre for os begge.
Det er derfor jeg gør det.
Du.
Vær ikke urolig. Vi når Catalina.
Ja.
Hvad er det?
Det er ingen zombie.
Det er Juliens hund. Skrid!
Kom herud!
- Hvorfor gjorde du det? - Væk!
Hunden var en zombie.
Jeg vidste ikke hunde kunne blive smittet.
Det gjorde vi heller ikke.
- Hvad med flammekastere? - Lad os sige du bruger den mod zombien.
- Hvad sker der så? - Så er den død.
Så bliver du overfaldet af en brændende zombie.
- Brændere kalder vi dem. - Men i sidste ende...
Kap hovedet af dem, så behøves intet "i sidste ende."
- Hvad mener I om det? - En snigskytte var der.
Vi tjekker.
Absolut.
Er der nogen mennesker her?
30-06-patroner.
Der er flere zombier her end vores ven.
Vi skrider.
MENNESKELIG SIKKERHEDSZONE
Han er vist over sin sidste salgsdato.
Lad den være. Undgå opmærksomhed.
Klar? Kom.
Død zombie, skudt.
- Hvor er alle? - Hvis vi er heldige, er de i huset.
Hvad hvis vi er uheldige?
- Der lugter skidegrimt her. - Ja, zombies.
Nogen mennesker her?
- Føles forkert... - Er her nogen burde vi have set dem.
- Ja. - Vi går den vej.
Jeg vil tilbage til hytten. Kom, Billy.
Tag det roligt.
- Vi bør skride. - De er her.
- Er du sikker? - Ja.
- Bare... - Ja.
Sidste tilflugtssted før Catalina. De er her.
Hey.
Ved ikke. Ser heller ikke så godt ud der.
Det var en bagdør.
Vi bør gå.
Har de forladt stedet?
Hvem ville forlade en sådan luksus?
Led efter dokumenter, notater, alting.
Det er en fælde!
De kommer ind!
To døre!
Mack!
Billy! Hjælp Billy!
Billy!
Billy! Tilbage!
- Ramona! - Henry! Hjælp mig!
Henry!
Tilbage!
Ramona!
- Billy! - Billy!
Hjælp mig! Hjælp mig!
Billy!
Hjælp! Hjælp mig!
- Luk døren! - Kom!
Ramona.
Det var en zombie, så jeg dræbte den.
Jeg er ked af det.
Hvad?
Hvor er Billy?
Gør mig ondt. Vi blev adskilt.
Hvad mener du? I er fire.
Jeg burde være gået tilbage.
Det er klart! Efterlod I ham?
Vi prøvede, Mack. Det gjorde vi.
Det kunne være gået værre. De ventede på os.
- Det er umuligt. - Det var en fælde. Vi var heldige.
- De gemmer sig aldrig. - Er det ikke lige meget?
Hun har ret. Lad os bare komme væk.
Lad os få vejret.
Hvordan kan en så stor mand ikke være forpustet?
Jeg snakker ikke så meget som dig.
Hvordan har du det?
Jeg er følelsesløs.
- Fandens også! - Hvad?
Jeg har tabt min hårbørste.
- Vi skaffer en ny. - Jeg vil have mine egne ting.
- Når vi når Catalina... - Tænk hvis alle der er døde?
Det er vanvittigt, Mack.
Vi skal alle dø på vej til Catalina.
Jeg har ingen planer om at dø.
Det har man aldrig, Julien.
Du er bare træt.
Du har ret.
Jeg er træt af alt det her.
Hvad er der galt?
Jeg er bare træt.
Det ordner sig.
Ved I hvorfor jeg vil til Catalina?
Et: Ingen zombier.
To: Ingen zombier.
Tre: Jeg vil have et brusebad.
Et toilet hvor man kan skylle ud. Varmt vand fra en hane.
Ikke vand man varmer over ilden.
Og et karbad lige efter brusebad. Helst sammen med en pige.
Jeg ønsker ikke meget, bare...
Et lille hus, en have.
Judith og jeg dyrkede tomater. Ville gerne gøre det igen.
Og mig...
Jeg savner min hest.
- Det må have været en stor hest. - Ja.
Jeg vil være alle andre steder end her.
Jeg vil ikke dø som Billy og Kevin.
Tag kortet frem, Julien. Nu går vi.
- Vi tager vel vejen vestpå der. - Vi kan skære over ved husene.
- Og så fortsætte på den anden side. - Ja.
Det bliver mørkt om nogle få timer. Kom.
Vi skal så langt væk herfra som vi kan.
Se der.
Det kunne være meget værre for os.
Hvor langt skal vi gå?
Måske går vi den forkerte vej.
- En joke. Det er rigtigt. - Ser I røgen der? Se.
- Huset brænder. - Jeg ser noget som bevæger sig.
- Hvad tror du? - Ligner et menneske.
- Måske bueskytterne. - Skal vi hjælpe dem?
Kom.
Hallo!
- Hallo? - Ikke så hurtigt.
Cassie!
Kom.
- Vi har mistet to. - Snart flere. Kom!
- De flankerer os! - Cassie! Henry!
- Stille! I tiltrækker dem. - Sidste chance. Vi skrider.
- Hvor er de andre? - Ved ikke.
- Hvad tror du? - Ved ikke.
Tak fordi du hentede mig.
- Han kommer! - Distrahér ham!
- Hvad? - Distrahér ham.
Kom her!
Henry!
Pas på, Henry!
Bare jeg havde fundet den før. Hvor er du grim!
Af sted.
- Hvor skal vi hen? - Vi har et tilflugtssted.
- Ingen følger os. - Banks distraherer dem.
- En mand mod 100 zombier? - En pige. Hun klarer det.
- Hvor mange er I? - Os tre.
Vi er tæt på. Pas på pigtråden.
- Det er mærket med bånd. - Er det ikke afslørende?
Zombier ved ikke hvad bånd er.
Tak for hjælpen, men vi må finde vores venner.
- Tror du ærligt at de lever? - Ja. Vi har kæmpet os frem 300 km.
- Det var langt. Myrah. - Julien.
Hej, Julien.
De vil tilbage. De har to mere.
Så dør I. Der er flere end vi troede. Vi må skynde os.
- Nu er vi tæt på. - Vil du gå efter dem, følger jeg med.
Så længe jeg lever.
Okay. For fanden, Cass, hvor er du?
Vi gik gennem byen mod færgen. En kæmpe flok af de døde kom.
Catalina siges at sende en færge nogle gange om måneden.
Hørte det østpå. Tog et stykke tid at nå hertil.
Os tog det et halvt år.
Vi søger en vej uden om de udøde. Byen er fuld af dem.
- Vi undgår helst byer. - Smart. Vi er fra Chicago.
Der var 20 politifolk og brandmænd, med våben. Kun vi er tilbage.
- Må have været svært. - De ville leve hvis de havde lyttet.
Vejen østpå er fuld af døde. Forstæderne har I oplevet.
Vi kan gå her, undgå det område, og så komme sydfra.
- Tager mindst to dage. - Og hvem ved hvad vi finder der?
Hvad med den nordvestlige rute?
Vi har tjekket det ud. Mange døde, men muligvis det bedste.
Det må gå hurtigt. Ingen våben, dræb kun de truende.
Men klarer jeres team det? I kan vente, lade os hente hjælp.
"Team"? Mine venner klarer det. Vi skal bare hente Henry og Cass.
Den indstilling bliver jeres død.
Vi så hvordan I grejede tingene. Vi tror ikke I kan klare det.
Vi dør ikke for folk, som ikke er i mit team.
Det er enkelt. Lever de, går de den vej.
Vi går med dertil, derefter er I på egen hånd.
Tak for tjenesten.
Godt så.
Det område bekymrer mig mest. Der er mange af de døde der.
- Du kan bare sige zombier. - Ja.
Snævre gader. Gør som vi siger eller følg ikke med.
Vi hjælper jer.
Okay. Det bliver en stor dag. Nu bør vi sove.
- Mit team holder vagt. - Et enkelt spørgsmål.
Vi er stødt på jeres pile. Hvorfor buer?
De er lydløse. Alle er ude efter kugler, men ikke pile.
- De fleste ved ikke hvordan de bruges. - Vi tilhører et bueskyttehold.
- Sinclair er vores træner. - Javel.
Sov godt. Kom, venner.
Skal jeg tage over så du kan sove?
Vi har et system. Fungerer ikke så godt med udenforstående.
I behøver det ikke mere efter i morgen.
Det er i hvert fald planen.
"Mus og menneskers snedigste planer går ofte galt."
"Går ofte skævt." Sådan skrev Burns.
I digtet.
Vil du charmere mig med poesi i undergangen?
Virker det?
Det var ikke et nej.
Håber det er en satellit, ikke rumstationen.
Læg dig og sov, Julien. Du behøver det.
Se! Hvad er det?
En satellit, måske. Jeg ved ikke.
Somme tider er verdens undergang smuk.
Vi må finde et sted at sove. I morgen bliver en hektisk dag.
Banks går først. Så kommer jeg, så Sara og jer.
- Husker I håndsignalerne? - Se. Vent. Gå frem. Stå sammen.
Vi dræber kun de døde som er en trussel eller de ser os.
- Vi løb tør for ammunition. - Godt. Så fristes I ikke.
- Vi opfatter "godt" forskelligt. - Gem pile.
- Skaf jer pile hvis det er sikkert. - Vi kommer til at behøve dem.
- Tror du de andre klarede det? - Mack ordner det.
- Vi bør gå tilbage. - Nej, vi går mod øen. De går dertil.
Når vi øen vil der være andre der.
Forhåbentlig.
Jeg mener, min mand.
Ja.
Det er bare at vi to er blevet...
...venner, og jeg vil ikke... - Ja.
Du bliver vel glad for at se ham?
Ja, men jeg vil ikke ændre noget...
Så bliver jeg også glad.
Klar, Banks? Nu!
Der er syv, spredt. Nogle kigger denne vej.
- En stop-and-drop går vist. - Hvad?
- Skyd den længst væk. - De går en vej, vi går den anden vej.
Vil vædde med at jeg træffer første gang.
Og jeg vinder.
Kom!
Åh, toiletter!
- Ja! - Julien! Hvad laver du?
Er jeg bidt?
Zombier! Væk!
Derned! Til varevognen!
Ind med jer!
Våbnet virker intakt. Det er godt.
Måske kan vi finde ammunition.
Pst!
Ikke meget her.
Bingo.
Jeg tager det med os.
For tungt.
Kan vi ikke nok?
Mack!
- Du må skrive videre. - Hvad?
Fortsæt dagbogen, lov det.
- Hvorfor? - Se.
Skriv det ned: Julien, Seattle, Washington.
Nej, nej.
Gjort er gjort, Mack.
Macbeth.
- Og snart... - Vi må være stille.
Jeg kan distrahere dem. Indtil...
- Ikke en dårlig idé. - Nej, nej, nej!
Gør det ikke sværere, Mack. Find Cassie og Henry.
Skynd jer til Catalina, og lev.
Sch.
Det er forbi.
Julien! Julien?
- Julien... - Hold ham!
Han forandrer sig.
- Hold ham. - Julien!
Hold ham!
Hjælp!
Okay.
Hold ham!
Undskyld. Undskyld.
Gør det.
Jeg kan ikke...
Ramona. Giv mig hans machete.
Bag dig!
De bliver kvikkere.
Kom!
- De går. - Okay. Så skrider vi.
Kom, Mack!
Der!
Det bliver kun værre.
Vi er fanget, Henry.
- Hvad er det? - Jeg tror det er Mack!
- Kan vi komme over på taget? - Tror ikke.
Jeg har en plan. Kom.
Cassie! Denne vej!
Til båden! Den er derovre!
Hegnet!
Skynd jer! De kommer!
Alle ind! Fart på!
Okay, den er låst nu!
Ingen tomrum.
Med mindre zombier har lært at klatre, er vi i sikkerhed.
Så I er bueskytterne?
- Ja. Banks, Sara. Brockton. - Jeg hedder Cass. Henry.
Vi har beundret jeres arbejde.
Hvor... hvor er Julien?
Han klarede det ikke.
Jeg troede Julien ville være her med os.
Jeg er ked af det, Cass.
Venner!
"Færgen ankommer på onsdag klokken 12!"
Hvad dag er det i dag?
Julien ville have vidst det.
Jeg har fundet noget.
En masse instruktioner.
En karantæneprocedure.
"Alle overlevende isoleres i en uge."
Det lyder fornuftigt.
Der er mad her.
Åh, gud.
Brockton! Her!
Du godeste!
Gud!
Våben! Banks, pas på flanken.
- Zombierne må være kommet ind. - De fleste er forandret.
Jeg har aldrig set en død trække et menneske væk før.
Det har vi heller ikke.
Hvad var det?
- Hvad? - Jeg ved ikke.
Noget trækker lig til containerne.
Hvad i helvede?
- Pas på! - Sara!
Henry! Hjælp!
Træk!
Er du uskadt?
Brockton, pas på!
- Jeg kommer! - Vi tager Brockton.
- Cassie! - Jeg behøver hjælp, Henry!
Kom, mis, mis!
Kom, mis!
Mjau, sæk.
Henry! Pas på!
Henry!
Jeg er ikke færdig med dig, møgsæk!
Henry...
Henry!
Åh gud.
Hvad har du gjort?
Vi fik den møgsæk.
Ja.
Lad mig ikke forandre mig.
Det gør jeg ikke.
Henry!
Kom nu, min ven.
Har nogen set en færge?
Det er vel sikkert at den kommer?
- Jeg håber det. - Den kommer.
Hvad er det første du vil gøre på Catalina?
Kysse min mand.
Og finde et nyt sværd.
Oversættelse: Peter Brandtsen